ויתור על זכויות יוצרים
![](https://www.gsip.co.il/wp-content/uploads/2023/07/WhatsApp-Image-2023-07-26-at-14.58.27.jpg)
עיקרון הבסיס, העומד ביסוד דיני זכויות היוצרים, הוא השאיפה להבטיח כי היוצר של יצירה מקורית כלשהי, ייהנה מזכות בלעדית לעשות שימוש ביצירה זו, וזאת לפרק זמן קבוע מראש.
בנוסף לסוגיה המוסרית הברורה מאליה, לפיה היוצר זכאי ליהנות מפרי יצירתו, מטרתן של זכויות היוצרים היא להנחיל את רוח היזמות והיצירה החופשית, ולעודד יוצרים להמשיך ולהשקיע את מאמציהם בהמצאות חדשות, מהן כל הציבור ירוויח בסופו של דבר.
אחד מסימני ההיכר של זכויות היוצרים, במרבית מדינות העולם כמו גם בישראל, הוא כי בניגוד לזכויות אחרות בתחום הקניין הרוחני, כדוגמת פטנטים למיניהם, זכויות היוצרים מוקנות ליוצר של יצירה מקורית באופן אוטומטי, וללא צורך בפעולה אקטיבית כלשהי מטעמו.
משמעות הדבר היא, שזכויות היוצרים חלות על כל יצירה מקורית, מבין אלו הקבועות בחוק זכויות יוצרים, ומוקנות באופן בלעדי ליוצר, הרשאי להעביר זכויות אלו לכל גורם אחר כרצונו.
האם ניתן לוותר על זכויות יוצרים?
חרף החשיבות החברתית הניכרת של השמירה על זכויות היוצרים, הרי שבפועל, לא מעט יוצרים מקוריים מעוניינים לוותר על זכויות היוצרים של יצירתם המקורית, וזאת ממגוון רחב של סיבות שונות.
אחד מהסיבות הנפוצות ביותר, במיוחד במהלך השנים האחרונות, היא הרצון להנחיל את היצירה לכלל הציבור בשאיפה להרחיב את מאגר הידע האנושי, כאשר הדוגמא הטובה ביותר לפרויקט מסוג זה היא כמובן האנציקלופדיה החופשית – ויקיפדיה.
למרבה המזל, חוקי מדינת ישראל מכירים במפורש בזכותו של בעל זכויות היוצרים על יצירה מקורית, לוותר על זכויותיו, ובלבד שוויתור זה נעשה באופן מודע, וללא כל כפייה מצד גורם חיצוני. על מנת לסייע לבעל זכויות היוצרים ביצירה המעוניין לוותר על זכויותיו אלו, ולהעביר את היצירה לנחלתו של הציבור כולו, נוצרו במרוצת השנים מספר רב של רישיונות, המאפשרים לבעל הזכויות לשחרר את היצירה לנחלת הציבור.
יש לציין בהקשר זה, כי המגוון הרחב של רישיונות אלו, נבדלים זה מזה בהיקף הויתור על זכויות היוצרים, והכל בהתאם לרצונו של בעל הזכויות. כך לדוגמא, רישיון מסוג Creative Commons (המוכר גם בקיצור CC), מעניק לכל אדם את הזכות לבצע שימוש ביצירה המוגנת, כאשר בעל הזכויות רשאי לקבוע סייגים לזכות זו, ובין היתר לאסור על שימוש מסחרי ביצירה, לדרוש את ייחוס היצירה ליוצר המקורי, לאסור על יצירת יצירה נגזרת, ועוד.
יודגש, כי היוצר המקורי הינו היחיד המחזיק בזכות לוותר על זכויות היוצרים ביצירתו, ולבד במידה והעביר את זכויותיו לגורם אחר זה מכבר.
חשוב גם להדגיש בהקשר זה, כי חרף המגוון הרחב של הרישיונות הקיימים בשוק, לא תמיד רישיונות אלו אכן מהווים הצהרה בעלת תוקף משפטי המחייב את רשויות החוק בכל מדינות העולם.
מסיבה זו, ומשעה שבעל זכויות היוצרים מעוניין לוותר על זכויותיו ביצירה, יש ראשית לבחון היטב את נוסח רישיון הוויתור, ובמידת הצורך להתייעץ עם עורך דין הבקיא בסוגיית זכויות היוצרים.
ומה לגבי ויתור על זכות מוסרית?
בדומה לזכויות יוצרים, גם זכות מוסרית היא זכות המוקנית באופן אוטומטי ליוצר של יצירה מקורית, כאשר עיקרה היא זכותו של היוצר ליהנות מייחוס בעת עשיית שימוש ביצירתו, וכן זכותו למנוע ממשתמשים אחרים לעשות בה שינויים הפוגעים באופן משמעותי במהותה.
בניגוד לזכויות יוצרים, הזכות המוסרית אינה ניתנת להעברה לגורם אחר, ונותרת תמיד בידו של היוצר. עם זאת, אף שאין באפשרותו להעבירה, החוק עודנו מאפשר ליוצר לוותר לחלוטין על זכותו המוסרית ביצירה, וזאת גם כן בהתאם לרצונו החופשי.